SV. JOVITE, KANADA 1983
Kam greste?
Eno karto, prosim.
Ta človek zadaj neprestano smrči.
Tudi meni se zdi tako.
Jaz sam Met. -Jaz sam Marti.
Zdravo Marti, lepo, da sva se spoznala. -Tudi jaz tako mislim.
Kam si namenjen?
Čim dalj.
Na to se pije, bratec.
Na zdravje.
MISLIM, DA IMAMO MAJHEN PROBLEM Z MOTORJEM, LJUDJE
SAMO NAMESTITE SE UDOBNO. -Joj, sranje ...!
Isto se mi je zgodilo v Sv. Lorens, in sem moral čakati 8 ur.
Hudiča, ta smrdi.
Tale zares smrdi.
385 dolarjev. Samo cash.
Ali ne sprejemate kreditne kartice?
Ne znaš brati?
Samo cash!
Ali imaš dovoljenje? -Imam, ampak so mi ga vzeli.
To pomeni, da boš ti vozil.
Vidiš to?
Kaj se je zgodilo? -To imam od očima.
Udaril me je, ko sem bil v kuhinji. Mama je gledala vse to.
Zakaj ti je to naredil? -Zato ker uživa v teh stvareh.
On je jebeni psihopat, to je 120 kg ničvrednega dreka.
Ampak sem mu vrnil. -Vrnil si očimu?
Naslednje jutro je bilo najhuje, vpisal me je na vojno šolo.
Veš, ne verjamem, da ljudje spoštujejo pravila.
Jebeš ljudi, jebeš njihova pravila.
Videl sam, kako je pred dvema dnevoma skočil v zid.
E, sedaj hočem igrati.
Žal mi je, človek... mislim, obnašam se kot kak idiot,
-Nisam opazil. -Ne, ne... pozabi človek...
Ali si že kdaj menjal gumo, Martin?
Mislim da ne. Kul...
Ok... kaj imava tukaj... oh da, takoj jo bom zamenjal.
V trenutku, zares.
Naprej jaz vozim. Kul.
Močno je privita.
To je najtežji del, ostalo gre lažje.
Midva igrava isto igro, človek. -Kaj?
OH JEA... IMAM VOJNI BLUES, IMAM VOJNI BLUES...
ONI NIMAJU MOJIH LAS, SRCA...
NIMAJU MOJE DUŠE.
FANT UMRL V PROMETNI NESREČI.
UMRL NA KRAJU NESREČE.
..
KVEBEK, MONTREAL KANADSKO ZDRAVSTVENO
ZDRUŽENJE
JEMANJE ŽIVLJENJ
ODKRIVANJE TRUPLA
NI OSUMLJENCEV
NEREŠEN PRIMER
IDENTITETA ŽRTVE V PREISKAVI
pO NOVELI MICHAELA PYEA
POGREŠANI HENRI BISSONETTE
35 LET, KOSTANJEVI LASJE SVETLE OČI, VIŠINA OKOLI 175 CM.
POGREŠAN OD TORKA
MONTREAL, KANADA, DANAŠNJI DAN
Oh,potrebujem vašo pomoč. -Da, gospa.
Pravkar sem videla svojega sina na trajektu.
V čem je problem, madam? - Moj sin je mrtev!
Umrl je točno pred 19.-imi leti.
Jasno sem ga videla, a umrl je pred menoj.
Tudi on me je videl, in me prepoznal.
Matere se ne motijo okoli takih stvari.
Ne morem vam objasniti, koliko je nevaren, koliko...?
Ne, bil je...
Moj sin je zelo nevaren človek.
Kako si?
Ni mi jasno, kaj je vse to?
Vse je pod kontrolo. -Nič drugega nam ne preostane.
To je zato, ker nimamo zadosti časa.
Potrebujemo samo malo več časa, to je vse.
-Ali si že slišal? -Ona ni bila tam.
Toda lahko jo najdejo. Želi, da ponovo pregledajo prtljago.
Ona samo deli dobre nasvete, kajne? Tukaj se ne dela samo o teoriji.
Takšen umor se ni zgodil že leta.
OK, prvo kar boš naredil, je da..
nekoga pripelješ. Gremo!
Imam čuden občutek v zvezi s tem umorom.
Ne potrebujemo pomoči, nimamo nič.
Pokličite me, ko boste kaj dobili.
Verjetno se heca z mano.
Specialni agent Skot? -Da.
Čakali smo vas na postaji. -To je pokopališče, ali veš?
Da, vem.
Agent Skot! -G. Lekler, zdravo.
Vidim da ste se razkomotili.
To sta Džozef Paket in Emil Duval, ona vodita preiskavo.
Čast mi je. -Tudi meni, prav tako.
Hvala, ker ste me poklicali. -Mi vas nismo klicali.
Mi smo skoraj prepričani, da je žrtev bila tu nekje..
..ubita.
Mislim, da je bil to naklepni umor. -Kaj?
Mislim, da je bil to naklepni umor, in da se je morilec odločil..
..prav za to stran.
Lahko vam pokažem.. tudi sami lahko vidite po vogalih,
da so mere simetrične. Razmerja so natančna.
Točno 2 in pol metra. Ali je žrtev 180?
Da, točno!
Mislim, da jih opazuje nekaj tednov, preučuje..
..njihove navade, njegovo rutino ...in točno ve, da ga lahko..
..spravi v ta grob. -In kako ve, da bo žrtev
točno tam, kjer on to želi?
To je kolesarska steza, ali ne? Na slikah, ki ste jih poslali
imajo žrtve male poškodbe na kolenih.
Predpostavljamo, da so od kolesarjenja.
Mislim da v vsem tem so tudi seksualni elementi...
davljenje od zadaj, sekanje rok, iznakaženje obraza.
vse to se dogaja trenutno. To njega vzburja.
In... on hoče, da vi najdete dele telesa.
Pušča jih po gradbiščih, ker želi, da jih odkopljejo.
Kaj pa oči, ali jim jih odstrani, ali jim jih pusti?
-Ne vemo. -Potem predpostavljam da...
Vsekakor delamo vse poizvedbe. Sedaj, takoj se morajo
končati.
-Ali smo tukaj končali? -Da...-OK!
Lahko noč!
Ne skrbi za Paketa, on je... impulziven, želi biti o vsem na tekočem.
-Ne krivim ga. -Dobro je da te spet..
..vidim, Ilean. Veliko mi pomeni, da si tukaj.
Nekateri mislijo, da si čarovnica. - Tudi hujše stvari sem že slišala.
Ti to veš.
Živjo, žal mi je ker vas vznemirjam, toda sinoči
je bil ubit človek. - Na parkirišču prejšnji večer,
okoli 9 ure. -Pomeni, da je to isti?
Vse je isto. Našli smo dekle, strašno je..
Obraz ji je iznakažen s topim predmetom.
-Izgleda, da ni imel časa, da bi ji odsekal roke. -Zakaj ne?
Nekdo ga je zmotil.
Ime žrtve je Klaren Moren. To je Džim Kosta.
Trdi, da je videl vse, kar se je zgodilo.
Ko so naši prispeli, jo je poizkušal oživeti.
OD KJE TA KRI ? -POSKUŠAL SEM POMAGATI..
NEKOMU KI JE... KRVAVEL NA SMRT.
Ali me boste aretirali? -Džejms MekKin Kosta.
Rojen 1965-ga, tudi... izgleda čisto normalno.
Imamo ostanke krvi. -OBRNIL SEM SE IN VIDEL...
KAKO ČOVEK STOJI NAD NEKOM S...
S KAMNOM... V ROKAH.
Začel je udarjati po obrazu..
začel sem kričati... -Kaj ste kričali?
Stooj! Tako nekako... ne spomnim se...
nato sem tekel k njima...
..on... pogleda me je, potegnil pištolo in jo nameril vame..
in.. jaz...
ne vem, pomislil sem... ne vem, kaj sem mislil...
on pa je že pobegnil, izginil!
Potem sem poklical policijo! In poizkusil sem z umetnim
dihanjem, dokler ni prišla reševalna ekipa.
Ali si dekle kaj premikal? -Čisto malo?
Da. -Da, mislim da sem jo. Nekako...kot da sem jo moral.
Ali ste videli, kaj se je točno zgodilo? -Da, prišo je do mene.
Kakšno pištolo je imel?
Imel je pištolo, ki vliva strah v ljudi.
Videl sem tipa, v redu, lahko ga opišem, narišem...
Mogoče...Samo dajte mi kos papirja
In narisal ga bom.
Nisem prepričan v tegale tukaj. Ne morem ga prečitati.
Nekaj pri njem ni v redu...
Vas ne bi motilo, če bi jaz poskusila?
Ne, prosim vas poskusite.
Živjo.
Ali ste tudi vi policistka? -Na neki način, sem.
Specialni agent Ileana Skot.
-Specialni agent! -Jaz sem iz FBI.
Pomagam jim pri nekaterih slučajih.
Ali vam lahko postavim par vprašanj?
Prav tako lahko, kot vaš kolega.
Da, verjetno.
Vas ne moti, če prižgem cigareto?
Ne, ne moti me.
Nervozni ste?
Da. Sem.
Zelo.
Hvala vam.
No, kako izgleda?
Ima neobičajno svetle oči.
V redu?
Da...še celo v mraku se malo vidijo.
Njegovi lasje...
mislim, da so bili svetli.
Mislim da je imal brado. Nisam ga dobro videl v mraku, ampak
nekako kultivirano...
Ali se vam je zdel miren, ali razburjen, nervozen?
Kristus... Ali je to, kar mislim, da je?
Ali je to...? To je imela okoli vratu, kajne?
Ali imam prav? Ali imam?
-Da... -V redu, Ali ste to namerno naredili?
V redu, jaz se trudim po najboljših močeh!
Ni imel pol obraza.
Skoraj da ni izgledal kot človek.
Naredil sem vse, kar je bilo v moji moči da bi mu pomagal.
Umrl je. Imel je...
Poslušajte, bilo je preveč krvi a jaz...
..nikoli nisem videl toliko krvi..
v svojem življenju.
Toda hotel sem pomagati, čeprav sem vedel, da je prepozno.
Videl sem človeka, ki je to naredil.
OK? Videl sam ga.
Lahko vam pokažem, kako je izgledal.
In potem...
-Potem ga lahko aretirate! -Dobro.
-Kaj misliš? -Rekel nam je, da je morilec levičar.
On riše z desno roko, in tudi cigareto je prižgal
z desno roko. -Mislim, da bomo potrebovali malo več
da bi izvedeli. -Da, vem. Imaš odprt
dosje na svoji mizi, to so tvoji dokazi, vse je tam.
Če je on morilec, se bo potrudil, da ga pogleda.
Psihopati imajo v bistvu zelo različen nivo zapažanja.
Ti izgovarjaš besede kot: drevo ali hiša, posilstvo, incest,
umor. Normalna osebnost bi to zamenjala.
Psihopati ne reagirajo. Imaju čisto enak občutek za posilstvo,
umore kot občutek za večerjo.
Nimajo emocionalne povezanosti.
Vseeno, poanta je, da ko je videl dokaze
je pokazal naravni šok in zgroženost.
Možgani psihopata.
Ti si se veliko tega naučila v FBI-u, kajne?
Mislim, vse te teorije, vse te knjige.
Da, točno.
Nisem gotov, da sem videl že vse tvoje trike.
-Ni nobenih trikov. -Serješ.
Pravilno si ga privila, to je vse.
Agent Skot! Ali se lahko pogovoriva na kratko?
Oproščam se.
To je zato, ker imam tudi jaz tri sestre in njegov pogled mi ni bil všeč...
ko me je zasliševal. Žal mi je, če se motim.
-Ne! Hvala vam. - OK.
- Agent Skot. - Ali lahko govorim z vami?
- Še niste spali. - Ne.
Stražar je v pritličju hotela.
Pa tudi mi smo nasproti. Tako da nima smisla.
Misliš da je zrežirano?
Ne. Obstaja smisel v zadovoljstvu režisiranja.
Oblika arogance. Takšnega obnašanja tukaj ni.
Morda je hotel, da hitro najdemo truplo, kot na gradbišču.
Da. Ampak zakaj?
Mislim, zakaj? Posmiha se nam.
Veš, ni "jebite se" nikjer.
Zakaj počneš to?
- Kaj? - Pokrivaš ušesa?
Bolje mislim, kadar je tišina.
Ima smisel.
Z vsem tem, morda samo postaje obupan.
- To se dogaja, mar ne? - Da, ampak zakaj?
Nismo mu niti blizu. In on to ve.
Ali imate razlog za skrb? Ali je
serijski morilec na prostosti? -Da, mi iščemo serijskega
morilca, toda je še prekmalu, da bi delali kakršnekoli zaključke.
Jaz samo želim, da bi bili ljudje Montreala seznanjeni s situacijo.
-Ali je bilo truplo najdeno na gradbišču? -Da.
Njegova sestra ga je prepoznala.
Nekaj let se niso videli.
Rekla nam je, da je izginil pred nekaj tedni.
Toda njegova kreditna kartica je bila v uporabi ves ta čas.
Vidiš, vse kar sem potreboval, je bilo par dni.
Kakšen je bil ta človek, kaj vemo o njemu?
Živel je u majhnem apartmaju in delal z računalniki.
Ni imel veliko prijateljev.
Ali ti to kdaj počneš? Potapljanje?
Nekoč je moja žena odšla za praznike..
..in morala je iti čim globlje, da bi se znorela.
-Ni izdržala. -S takšnimi prsmi, sem presenečen..
da je sploh šla. -Potapljanje ni problem.
Rad bi videl, da bi ostala dol.
Ta ti je dobra.
Ali ste se kdaj potapljali, agentka Skot?
Ona preveč časa preživi s trupli.
Ne, nikoli se nisem potapljala.
-Žal mi je, ker ne veste, kaj zamujate. - Kaj?
Ribe plavajo okoli vas in ne moti jih, ker
ste tu. Všeč bi vam bilo, tiho je in mirno.
-Imamo podobnost z risbo! - Kje?
Nekje ob reki. Ej... kaj to delaš?
Ne gremo?
Nismo končali z zajtrkom.
-Za mano. - Hvala. -Plačal mi je z gotovino,
za tri mesece naprej in od takrat ga nisem več videl.
Mislite, da je to on? - Da, prepričan sem da je to on.
Poznam neke fante iz Bostona. Dolžni so mi nekaj dolarjev in
uslug. Ali bi lahko vi poskrbeli za to?
Veš kaj? Preberi mi to.
-V redu. -Hočete plačati?
Rešeno je.
-Oh, sranje! -Kaj?
Lastnik prsta je Klark Vilijam Edvard.
Iz Vankuvera je. 34 let, začasno je tukaj.
Kreditna kartica je zadnjič uporabljena včeraj.
-Nihče še ni prijavil njegovega izginutja. -Dobro.
-Boljše je tako. -Zakaj?
Bilo bi dobro, da mediji ne izvejo za ta umor.
To ga bo razbesnelo.
Če bo besen, bo mogoče naredil napako.
Sedaj je treba slediti njegovo kreditno kartico in
to mesto postaviti pod nadzor.
Pomeni, da se mu približujemo. -Samo še nekaj...
Tisti Kosta, on je čist.
Ali je kaj kave pri hiši?
A ni to naključje?
Ne.
Policisti pred galerijo,to ni
slučajno, kajne da ne?
Vas to moti?
Odkar se je to začelo, se samo obračam nazaj, saj veste....
Vesel sem zaradi družbe.
Kako se držiš?
Ne morem spati.
To je v redu, jaz...
Imam veliko razstavo v petek in cel kup novih slik, ki jih moram
prodati, če ne, ostanem brez denarja.
Zato sem predan delu, tako kot vi!
Ali ste kaj našli.. vam je risba kaj pomagala?
Lahko bi rekli.
Mislite, da je to to?
Dobro!
Tiste noči, če se spomnite, ali se je žrtev branila?
Potreboval sem samo par sekund, da vidim in
dojamem kaj se dogaja.
Videl sem, kaj misli narediti, videl sem kamen v njegovi roki,
in potem sem zagledal Klajva Morana, ki se ni premikal..
OK. A vseeno ste mu poskušali pomagati.
Spomnim se. Mislim, ja... ja...
poskušal sem mu pomagati, naredil sem vse, kar sem lahko, jaz...
Naredil sem tisto, kar sem videl na TV.
Ves čas gledate v moje prste? To gledate?
-Da. -Vi se hočete videti v vsaki stvari!
Ne, to.. to je zaradi.. jaz.. jaz delam male okvirje,
samo veste,... včasih nisem najbolj spreten.
Kako dolgo počnete to, umetnost?
Začel sem po končani šoli.
Bil sem v Tailandu, veš? In jaz...
Srečal sem čudnega starčka ki je bil slikar.
Ampak ni imel denarja zato je samo...
Veš, slikal je vse mogoče stvari. Imel je ta vrata.
Ta neverjetna vrata, katera je naslikal.
In dal mi jih je nekaj.
In tako sem jih prinesel sem in prodal...
...za, veš, ne ravno veliko denarja, ampak sem mu ga poslal, denar.
Veš? In to je bila sreča zanj.
In tako sem začel.
To je zelo lepo.
Povabil bi vas na kavo, ampak vidim, da imate neki problem.
Pa, to je prvi korak, da priznate.
Je to vaš smisel za humor?
To je...! Vse to in... kaj je to?
Številka mojega mobija, v slučaju da...
se še kaj spomnite. Vse kar bi nam lahko pomagalo.
OK.
V redu, hvala.
Lahko pridete na razstavo v petek.
Mislim da vam bo všeč.
To so čudna dela.
V redu.
Moški, ki je bil v tej sobi, je klical to številko vsaj dvajsetkrat.
-Rebeka Ešer. -Ona trdi, da ga je videla na terminalu v Kvebeku
pred tremi tedni. -In kaj vemo o njej?
Ona je v poznih šestdesetih letih, nima moža in živi sama.
Potrudila se bom okoli nje.
Misli, da ji bom dovolil da se potrudi
okoli tega jebenega slučaja.
Če se lahko potrudim pri tvoji šali okoli jošk,
mislim, da se lahko potrudim tudi okoli zaslišanja
te ženske.
Ona zna francosko!
Vem, da ste videli slike v časopisih.
Gospa Ašer, ali bi hoteli še enkrat pogledati, prosim vas.
Seveda...
Ali bi to lahko bil vaš sin?
Lahko bi bil!
Prepoznala sam ga na trajektu.
S kapo na glavi, z zaraščeno brado...
z njegovimi očmi... te se ne pozabijo.
Nato se je začel praskati po ušesu. To je njegova navada iz otroštva,
kadar je nervozen.
Nisam uspela da ga odvadim te razvade.
Ali so vas pred leti poklicali,
da bi prepoznali truplo?
Pokazali so mi neke slike, ker so mislili, da ga je zbil kamion.
Ne morem vam reči da sem bila
pripravljena na to. -Da, da razumem...
Žal mi je.
-Ali lahko? -Da, izvolite...
-To je? -Ne, ne...to je Ris, njegov starejši brat.
Starejši tri minute. -Dvojčka! Identična.
Ali je Ris dobival kake čudne telefonske klice...?
Morate vedeti, Ris je umrl.
-Žal mi je... - To je bilo pred 14-imi leti...
veliko je bilo snega tega leta , ostal je v gozdu...
Ris je skočil, da bi rešil Martina.
Samo Martin se je uspel rešiti.
To je moralo biti grozno za vas. - Zares...
Bilo je za oba. Veste Ris...
On je bio zares radoveden. Odprt.
Od smrti Risa, se je Martin spremenil. Postal je nasilen.
Nato je pobegnil.
Policija ga je našla po nekaj dneh.
Slišala sem za nesrečo.
-Ona je odlična. -Oh, da... ona je na dopustu.
-Kaj pa ta? -Oh... to je bila prva simfonija.
-Čarobna flavta. - Vsekakor... srčkan je.
Bil je srčkan.
Zares je prijeten.
No, to je Martin.
Moral je nositi velika očala.
Moram vzeti torbico, pozabila sem jo...
-Izvolite. -Hvala za vaš čas, veliko ste mi pomagali.
Mi boste povedali, ko ga boste našli, mar ne?
Da, seveda.
No? -Koliko časa je potrebno, da se izkoplje truplo?
Kakor pravi mama, Martin Ešer je imel samo eno zlomljeno kost..
..v svojem življenju. Naj bi padel s stola.
Ta otrok ima veliko polomljenmih kosti.
Največ po obrazu, rokah in njegovem telesu.
Toda... kakor lahko sami vidite, radius prelomov ni po vrsti.
To ni telo Martin Ešera.
Gospo Ešer moramo umakniti na neko varno mesto.
Ali se je strinjala, da pride sem? -Gospa Ešer zna z besedami.
Mislim, da nekaj skriva. V njeni hiši so nekakšna vrata.
Hiša je pod našo zaščito,..
..ampak to ne pomeni, da jo lahko.
preiskujemo. -In kaj pravite o velikem agentu FBI, ki mu..
niso poznana tukajšnja pravila?
No, to je pa že druga zgodba.
Tukaj si...
-Skot! -Iliana, preiskovalec z mesta zločina..
..misli, da mi ti lahko pojasniš zgodbo.
Trdi, da nihče nima nobene ideje.
Odtisi pa nam zaenkrat še nične pomagajo.
Kako se počutiš? Ali si OK?
-Dobro sem... -Ali si sigurna?
-V redu sem! -Iliana...
Ali bi lahko jutri prišla eno uro prej v mojo pisarno?
-Vsekakor! - Vidimo se jutri.
Baj..
Jemlje življenja. To je kar nam dela Martin Ešer že..
..20 let.
Njegova prva žrtev, John Dou, je bil žrtev prometne neseče,
s katero je uprizoril svojo lastno..
..smrt. In potem je vzel njegovo identiteto.
Obstoji velika razlika v zvezi s smrtjo Johna Doua in Henrya Bisonnette ampak to,..
..ne pomeni, da je bil to Ešer.
- VicLAS nam je dal sled v zvezi 19 umorov v vzodni Kanadi.
Najmanj 11 odgovarja njegovemu načinu dela.
Če bi skromno živel njegovo življenje, ne bi bil
opažen, prosto povedano.
Ko koga ubije, on prevzame njegovo življenje,
živi u njegovom apartmaju, Uporablja njegove
kreditne kartice, še celo plača svoje račune.
Nič posebnega, on samo živi svoje življenje.
Nato odvrže njegovega in prevzame Edvardsovo življenje.
Toda vsi ti moški imajo nekaj skupnega, k čemur on teži.
Enostavno drugačno življenje od njegovega.
Spoznala sem njegovo mamo.
Ešer je imela btrata dvojčka, ki je njej bil priljubljen.
On se je utopil v nesreči.
Ne bi mi bilo potrebno veliko, da jo prepričam, da prizna...
...da misli, da ima Martin nekaj s tem. Ona ga sovraži.
Verjetno on to ni mogel prenesti, niti v enem trenutku.
Tako on zamenjuje telesa.
Ko konča z enim, začne iskati drugega.
OK.
Nekdo je pravkar vlomil v Kostino galerijo.
Edino kar manjka, sta organizator in notes. Nič drugega?
Se pravi, to naj bi bil normalen vstop?
Kaj se je zgodilo, g. Kosta?
Poslušajte, vsa svoja dela pošiljam v Evropo ponoči.
Pošiljam pošiljke ponoči. Jaz sam tukaj, šel sem popiti..
kavo v restavraciji čez cesto, a ko sem prišel nazaj..
vrata so bila na široko odprta In vse je izginilo.
Mislite, da je on? -Dali vam bomo par policistov..
ki bodo v vašem apartmaju, g. Kosta. Želimo biti sigurni.
da to nič ne pomeni. -To je odgovor na moja vprašanja
NA PIJAČI s KLARKOM EDVARDSOM "LES FRERES".
Ali je potrebno, da se vidiš z Klarkom Edvardsom nocoj?
Da! On je potencialni kupec.
Klical me je včeraj.
Lahko bi bil dobra stranka.
Ali se ti šališ z menoj?
Imamo policiste, ki so na tajni nalogi in pazijo na vas..
..ves čas. -Najboljša ekipa za opazovanje.
Mi še vedno govorimo o istem tipu, ki iznakazi obraze..
..ljudem in jim seka roke?
Ne moremo biti sami, ok?
To bo veliko koristilo mestu Montrealu.
Zares je nevarno, da se kaj dela na tem, ampak to..
..nam je največja prilika, da ga ulovimo.
-V redu? -V redu, V redu...
Samo v službi velikega mesta, Montreala.
Pomeni, da bo on pazil name?
Ali me lahko agent Skot spremi do hiše?
Moral bi ostati v Vinipegu.
Imel sem lepo galerijo, slike po stenah...
nikoli ni nihče vstopil... -Če bi ostal, mi ne bi imeli
priče, ki nam bi dala točen opis morilca.
In to je velika razlika.
Pa... to je zares dobro, če gledamo na to na ta način.
-Te pustim tukaj? -Ne, samo da pridemo...
Ali lahko..ali lahko nekaj vprašam..?
-Da. -Kako lahko delaš to? Kako živiš
obkrožena z vsem tem... tem grozotam, mislim...
morilci in... žrtve.. slike...
No, jaz sem samo mali del vsega tega, ampak...
ti živiš s tem vsak dan, mar ne?
To je moja služba. -Obstoja več služb.
So tudi boljša delavna mesta. -Ne za mene, veš da...
-219? -Da, da, da...takoj.
- To si rekla, kot da je neka kazen. - Ni kazen.
To je bolj sila.
O.k., tu sva.
Kaj te sili?
Vredu. Ko sem imela 12 let...
...sem slišala nekaj iz kleti in mislila sem, da je to moj oče.
In... In tako sam šla dol.
A nekdo je vdrl v našo hišo.
Videl me je in krenil proti meni. A jaz sem zgrabila nož in stekla proti njemu.
In ubila sem ga.
Imel je 16 let. Verjetno je nameraval ukrasti TV.
A jaz sem ga ubila.
To me sili.
- Želite da ves spremim do vrat, g. Kosta? - Da, hvala. Ja...
Kaj misli gospa agent Skot na vse to?
Nisem poročena.
Samo... tako živim...
Poslušajte, jutri.. bo vse v redu.
Potrudite se, da se boste dobro naspali
Potem, vidimo se jutri.
Ali obstaja kakšen signal, ki naj ga pošljem, če mi bo
potrebna pomoč?
Ni potrebe. Mi vas čuvamo.
Imate petorico znotraj hiše, in veliko njih zunaj.
Ne skrbite, če se bo pojavil, bomo skočili na njega.
To je bilo tolažilno.
Je vse vredu?
- Kaj? - Želiš še enega?
- Da napolnem? - Oh, da. Da.
- Viski? - Da.
- Pozni. - Da.
Najdemo se v toaleti.
Pravkar sem dobila sporočilo. Piše, da se najdemo v toaleti.
Grem v moško toaleto.